Armata Populară Iugoslavă a fost formată în timpul
celui de-al Doilea Război Mondial, de către
conducătorul comunist Josip Broz Tito.
Timp de 50 de ani, această armată a simbolizat unitatea
Iugoslaviei multi-etnice.
Toți bărbații între 18 și 27 trebuiau să servească
măcar un an în unitățile multi-etnice.
** PATRULA ** made by sabian
** KARAULA ** made by sabian
Hei, sînt o fată cinstită...
Știu, nu trebuie să-mi explici.
Se vede de la distanță.
Dacă nu apari la noapte, voi trimite Poliția Militară după tine.
Da, d-nă.
Iubita mea, te iubesc atât...
Iată că s-a încheiat iar o întâlnire tradițională
dintre tineri și Armată, spre satisfacția reciprocă.
Dă-mi o țigară.
Nu pot conta pe tine pentru absolut nimic.
Ce fel de prieten ești?
Unde e fata ta? A plecat?
În loc s-o pui în pat și să-i dai ursulețul,
înainte de culcare, tu o lași să plece. Cum arată asta?
Știți care este misiunea primordială
a oricărui soldat din Armată?
Somnul liniștit al populației civile.
Lacul Ohrid, 1987 Granița Iugoslavo-Albaneza
Doctore, nu sînt deloc satisfăcut de cum te dedici datoriei.
Ai potențial, dar ești foarte leneș.
Mâine când vei fi ginecolog,
un meșter în "păsărici", va trebui să exersezi 24/7.
E chiar în fața ta cu măciucă în ochi, dar tu nu faci nimic.
N-are o măciucă în ochi.
Ba da, doctore, are.
Am văzut, dar trebuie să lucrezi fata puțin,
să vorbești cu ea, s-o prostești.
S-o întrebi de familia ei sau de cartea ei preferată.
Știi care e cartea mea preferată? "Micul Prinț".
Nici nu-ți imaginezi câte "păsărici" am făcut
în contul acelei cărți. O carte minunată.
Ursuleți! Și tu nu spui nimic.
Un domn nu spune niciodată.
- Pasic. - Nu, nu este.
Ba da, este. Ascultă.
Pe bune. Ticălosul.
A venit devreme azi! Ultima oară când mai mănâncă rahat!
Paunovic, este tânără speranță a echipei de atleți din Belgrad,
un mare avantaj asupra legendarului Siriscevic
din Split. Paunovic e în formă maximă
și putem vedea că va câștiga cursa.
- Sigur că va câștiga. - Și ce face Siriscevic acum?
Comisia Olimpică a văzut asta?
- Boule! - Cursa cu obstacole.
După o mișcare necinstită, care va fi sancționată de către IOC,
Siriscevic preia iar conducerea,
dar sperăm să se facă dreptate...
- Fir-ar al dracu! - Haide!
- Și bocancii? - Dă-i dracu!
Atenție! Onor către dreapta!
Tov. locotenent, toți sînt prezenți!
Paunovic, de ce n-ai bocancii?
I-am spălat, tov. locotenent.
Ți-ai spălat bocancii?
Nu, tov. locotenent, spălătorul mi-a spus
că nu se ocupă de bocanci, așa că a trebuit să-i spăl singur.
- Bocancii tăi!? - Da, tov. locotenent!
Cu săpun și apă fierbinte!
Îți bați joc de mine, Paunovic?
- Nu-mi bat joc de dvs. - Ba da!
Poate că ai petrecut ani
prostind doctorii din Belgrad
cu povestea ta că ești nebun, dar nu pe mine.
Nu pe mine. O să i-o trag lu' mătuși-ta în splină!
Tâmpitule!
Da, tovarășe locotenent!
Tovarășe locotenent, sînt toți prezenți.
Uită conservele de porc, să mergem.
În această dimineață o conferință științifică s-a deschis în Titograd,
numită "După Tito: Tito".
Între participanți sînt incluși distinși oameni de știință
și membrii ai academiei din toate republicile socialiste...
Mersi, omule!
Muncitorii din complexul industrial Tito
din Skopje au vizitat locul de naștere al Tov. Tito,
marele nostru fiu, al Națiunii și al naționalităților...
...Slobodan Milosevic din Partidul Comunist Sârb...
- ...să viziteze Kosovo... - Bravo, omule!
Știu că dacă aș fi trăit 1 000 de ani,
toată viața mea ar fi încăput într-o zi...
Știu că dacă aș fi trăit 1 000 de ani...
Doctore, Pasic are nevoie de tine!
O să ți-o tragă la buci!
Oh, nu, îi place când i-o sug.
Da.
Tov. locotenent, m-am prezentat la datorie!
- Ce zici de un pahar, Siriscevic? - Nu, mersi.
Nu trebuie să ne formalizam atât.
- Nu, doar că e prea devreme pentru mine. - Bine.
- Încuie ușa. - Vreți să încui ușa?
Situația s-a stricat și am nevoie de un om
în care să am încredere deplină. Dă-mi cuvântul tău de comunist,
că nimic zis în această cameră...
Scuzați-mă, dle, eu nu sînt în Partidul Comunist.
- Nu ești? - Nu.
De ce credeam eu că ești în Partid?
Bine, atunci. Ești un om în care să mă încred?
Păi, depinde.
- De ce? - Ești sau nu ești?
Depinde cât e de periculos.
Adică, nu vreau să fiu omorât.
Nu e periculos. Tot ce trebuie să faci e să păstrezi tăcerea.
Știi cum să păstrezi tăcerea?
- Știu, știu. - Ia loc.
Ceea ce vei vedea, n-ai văzut niciodată, bine?
- Nu-ți fie teamă! - Nu pricep.
Ușurel, ușurel. Uită-te la asta.
- Ce e asta? - Habar n-am, tu ești doctorul.
Tu să-mi spui!
- Ar trebui să mă spăl pe mâini. - Lasă-le dracu de mâini!
- Doare? - Puțin.
- E sifilis, tov. locotenent. - Sifilis?
- Pe bune? - Pe bune.
Fir-ar al dracu'!
Ați avut contacte cu...
Adică cu vreo persoană...
cu apucături sexuale, în ultimile 2-3 săptămâni?
- "Păsărici"! - Mai mult de una?
Nu, ziceam că amicii mei
au râs când am plecat cu târfa aia.
Când ați remarcat asta?
- În dimineața asta. - Ați fost la vreun doctor?
Am intrat și am ieșit.
Și? V-a examinat vreun doctor? - Nu. Mi-e frică!
Nu e ușor, Siriscevic. Am intrat și m-au întrebat
"Unde ți-e fișa?"
Cum am auzit "fișa", am înțepenit. Nu vreau asta
în fișa mea. Voi fi transferat de aici!
Dar e fișa medicală, nu fișa de personal.
Da, bine. Toate ajung în același loc.
Ești sigur că asta nu e chestia aia nouă de care scriu ziarele?
SIDA?
- Da. - Nu, nu e.
- Tu o s-o tratezi! - Stați așa, nu merge așa.
Cât durează? Până sca?
La sifilis, cel puțin 3 săptămâni.
Trebuie s-o faci pentru mine, omule.
Nu pot da ochii cu nevastă-mea cu asta!
Atenție!
Tovarăși!
Situația a devenit pe neașteptate complicată.
Albanezii își înșiră trupele la frontieră.
- Iar? - Paunovic, vrei să spui ceva?
- Nimic, scuze, d-le. - Nu, dă-i drumul, spune.
Dacă e important, trebuie să auzim toți.
Dle, albanezii ăia habar n-au
cum să trăiască ca oamenii normali, să se distreze,
să meraga la film, să agațe fete... orice.
Tot ce fac e să se alinieze.
M-am săturat de alinierile lor!
Ia loc.
Tovarăși, aș vrea să agăț fete ca Paunovic,
dar mitralierele albanezilor de acolo sînt îndreptate spre noi,
24 de ore pe zi. Știți că inamicul niciodată nu doarme,
și nici noi.
Cât va continua asta, nimeni nu părăsește postul.
Toate permisiile și concediile
aprobate mai înainte sînt anulate.
Dle, permisia mea începe de azi și trenul pleacă din Zagreb la noapte.
Dacă tot ești aici, nu pleci nicăieri!
- Alte întrebări ? - Cât va dura asta, dle?
Până la noi ordine.
Informația pe care am primit-o, indică că
- nu va fi mai puțin de 3 săptămâni. - Rahat!
- Trei săptămâni! - Liniște!
Dacă asta va face lucrurile mai ușoare,
cum va fi pentru voi, va fi și pentru mine.
Nu pot părăsi postul în următoarele 21 de zile.
Tot ce am putut face a fost să-l trimit pe Siriscevic
să ne aducă provizii medicale.
Pregătiți-vă pentru acțiune combativă totală.
Acest post va fi o fortăreață
care va gâtui inamicul.
Atenție!
Tovarășe colonel! Totul este în ordine!
Oprește-te! Îmi strici petuniile! Oprește-te!
Fir-ai al dracului! Plantele produc oxigen pentru noi!
Dacă nu mai există plante, n-o să mai avem aer.
De câte ori o plantă e distrusă,
e o crimă împotriva umanității. Pricepi?
Asta e, a dispărut!
Fir-ar al dracului!
Hei! Mai terminați!
Cel puțin, închide fereastra!
La dracu! Nu e nimic despre asta la știri.
- Despre ce? - Despre albanezi.
Parcă ar spune așa ceva la știri.
Habar n-ai câte d-astea se întâmplă
- și lumea nu știe. -Și tu de unde știi?
Băieți, m-am săturat de asta.
De ce te deranjezi să-i explici?
Așa vreau. Lumea știe că lucrurile se întâmplă,
dar că Armata nu vorbește despre așa ceva
ca să nu supere cetățenii.
- Lasă vrăjeala. - Spui numai prostii!
Am bătut munții ăștia ca lupii
în ultimele 4 luni și a văzut cineva ceva?
- Exact. - A văzut cineva vreun albanez?
- Eu! - Cofetăria nu contează.
Dacă tu nu-i vezi, nu înseamnă că nu sînt acolo.
Cine o să-i vadă?
- Safet Pasic când e beat?! - Haideți, băieți. Destul.
De la a 53-a victorie asupra fascismului
și pentru a 7-a oară de când Tito ne-a părăsit,
ștafeta tinerilor în turneu prin Iugoslavia,
a sosit în Kosovo.
Dată din mână în mână de către pionieri și tineri,
muncitori și țărani, va demonstra încă odată
că sîntem hotărâți să mergem pe calea lui Tito.
Când a ajuns în final la Armată Populară Iugoslavă,
- pe stadion de ziua lui Tito... - Ce e asta?
Pregătiți-vă armele și ieșiți afară!
Cine v-a zis să vă dați căștile jos?
Ce șmecher ești.
Trebuia să-i faci o extencillina pe săptămână,
și să-l lași dracu'. Scuză-mă, dar n-am nici una.
Am doar penicillina și din asta puțină.
- Tâmpitul ăsta al tău cum e? - E un bou.
- Atunci de ce îți faci griji? - N-am de ales. Pe deasupra,
trebuie să-i spun nevesti-sii că nu vine acasă, 3 săptămâni.
Înțeleg. Până nu-și rezolvă măciucă,
sîntem în război cu Albania!
- Pe cine cauți? - Lt. Pasic m-a trimis!
Haide sus!
- Lt. Pasic... - Da?
M-a trimis să vă spun...
- Ce vrea lt. Pasic? - Sunt probleme
la graniță, așa că vrea să știți...
că nu va veni acasă o vreme.
Probleme la graniță?
Păi, știți... Mișcări de trupe...
au fost observate la granița cu Albania și s-a dat alarma
și nimeni nu-și mai poate părăsi postul.
- Și tu cum ai plecat? - În secret. Lt. Pasic...
m-a lăsat să mă strecor ca să vă aduc mesajul ăsta.
De ce nu s-a strecurat lt. Pasic el însuși?
Înțeleg.
Ai 5 minute să mă ajuți la ceva?
- De unde ești? - Din Split.
- Chiar din Split? - Da, din orașul Split.
- De pe coastă? - Da.
- Înotați pe acolo? - E uzual vara.
- Și tu cânți. - Pardon?
Voi oamenii din Dalmația, doar cântați și înotați,
și nu vă pasă de nimic.
- Cântați frumos. - Obișnuiam să cânt.
Ce ați studiat?
Muncă socială. Mai am 2 examene și termin primul an.
- Și tu? Mai studiezi? - Am licență în medicină.
Serios? Ești doctor?
Un doctor! Nici nu-ți imaginezi cât îmi doresc
să-mi termin facultatea. Haide, ia loc.
- Niciodată nu e prea târziu. - Nu e vorba de asta, dar unde?
Aici? O femeie măritată are treabă de făcut.
Hei, dalmatianule, ai o prietenă?
- Nu... Acum nu. - Cât a durat cea mai lungă relație?
- Aproape 4 ani. - Și ce s-a întâmplat?
Nimic. Nu contează.
Te-a păcălit. A zis că te așteaptă, și nu te-a așteptat.
- Ți-e dor de ea? - Mi-e dor de multe lucruri!
Și mie.
Unde sînteți eroilor?
Albanezilor! Fir-ați ai dracului!
Lasă-i pe albanezi în pace. E masa gata.
Ce dracu face?
Ați auzit asta? Ștafeta se va odihni peste noapte?
- Ce-o să bage în ea?! - Pe primar! Se bagă în ea...
Se bagă în ea, se sărută pe frunte,
stinge lumina Stafetei Tineretului
- și adoarme imediat. - Și despre ce să viseze?
O să-l viseze pe tov. Tito!
- Cine mai vrea - Eu! Dă-mi muștarul.
Haide, fă liniște.
...care a decis iar anul acesta să calatoresca pe jos,
din satul său din Bosnia și Herțegovina, la Belgrad,
pentru a-și arăta respectul pentru tov. Tito la mormântul din Dedinje.
Tov. Fadil, de ce i-ar trebui unui om o călătorie așa:
Credința fermă în tovărășie și unitate;
determinarea de-a urma ideile revoluției socialiste,
testamentul nemuritor pe care ni l-a lăsat tov. Tito?
- Ce e mai important - Pantofii!
Stai! Cine e acolo?
Sunt Sinisa. Nu mă mai orbi cu lanterna aia.
Gvozdenovic, ce-i chestia aia care îți crește în cap?
Unde ai fost?
- De ce sînt toate luminile stinse? - N-ai auzit ce te-am întrebat?
- Care era? - Unde ai fost?
- Am avut niște comisioane în oraș. - Ai adus proviziile medicale?
- De ce dracu îți pasă? - E rahatul ăsta
cu albanezii și tu îți faci de cap.
Da.
- Ai adus? - Da.
În următoarele 3 săptămâni trebuie să-ți faci timp
pentru noi odată pe zi.
Trebuie să faci 21 de injecții.
- Câte? - 21.
Cum adică 21?
- Ai zis 3 în 3 săptămâni. - Știu ce-am zis.
Am greșit. Ăsta e singurul lucru pe care l-am găsit.
- Ce-i asta? - Penicillina.
Nu e deajuns, dar o să mai fac rost.
Asta... Nu-i nimic, lăsați-vă pantalonii jos și aplecați-vă.
Pentru informarea dvs., alcoolul și penicilina nu merg împreună.
Tu fă-ți treaba.
Relaxați-vă. Nu fiți așa încordat.
Ce-i așa amuzant? Ce dracu e așa amuzant?
Nimic, dle.
Să te f... și pe tot neamul tău!
- Cine dracu ți-a dat licența? - Gata, am terminat.
Șoimul 2 către Vulturul 1, recepție. Șoimul 2 către Vulturul 1, recepție.
- Vulturul 1, recepție. - Nici o mișcare pe sectorul 17. Terminat.
- Recepționat. Terminat. - Șoimul 2, terminat.
Ljuba o să intre în rahat. Ieri, când Pasic a zis că
nu se mai pleacă, a înnebunit!
Ce ți-a zis că vrea să facă?
- Nu mi-a zis nimic. - Și atunci de unde știi?
- Așa știu eu. - Albanez... bang... mort...
La dracu, mă sperie.
O să vă violăm mamele când vom ajunge acolo.
- Doctore? - Ce e?
- Prin bunăvoința fraților afgani. - E tare.
- Ce-i asta? - Hașiș!
- Vrei? - Da!
La dracu, când cântăreții încep să se drogheze,
sfârșitul nu mai e departe.
Ia un fum.
Să-i dăm și lui?
- Doctore? - Nu. Dă-l dracu'.
Cineva trebuie să protejeze Iugoslavia.
Salut.
Doctor, ia asta.
PROTEJĂM FRĂȚIA ȘI UNITATEA
CA PE LUMINA OCHILOR -JOSIP BROZ TITO-
Omule, trebuie să vezi asta.
- ORGASM ELECTRIC - Superb!
N-am mai avut un L așa că am rupt un T din TITO.
-L-ai rupt pe Tito? - Doar puțin.
Nu se vede.
N-ar trebui să poți vedea.
Războiul bate la ușă și voi vă țineți de prostii.
Haide, valea!
Orgasm electric. Acum, sînt terminat de tot.
Pasic!
- Ascunde hașișul! - Ce știe boul ăla despre hașiș?
Paunovic, ce e asta?
M-am gândit că trebuie să ne împrospătăm
mediul de lucru modernizând sloganul într-un fel.
- Orgasm electric? - Da.
E o trupă din Belgrad. Foarte bună.
Doctorul poate să confirme.
Pe cine crezi că prostești? 'Tu-ți pe mă-ta!
Orgasm electric!
Paunovic, m-am săturat de prostiile tale!
Crezi că mai ai puțin și scapi?
Pe dracu!
Ce ți-a rămas va fi iad și mizerie! Groază!
Pentru o chestie d-asta, cad capete! Pune literele la loc!
Dă-i un șervețel.
Tovarășe locotenent!
- Cer permisiunea să cobor. - Dă-i drumul.
Dle, aș dori să merg la Dedinje să-mi arăt respectul
- pentru testamentul lui Tito. - Bine.
Și eu aș vrea să i-o trag unui cântăreț cunoscut, dar nu se va întâmpla.
La ce vă holbați? La un urs dansator? Închideți fereastra!
Dle, nu cred că m-ați înțeles.
În onoarea zilei de naștere al ultimului noastru președinte,
aș vrea să merg la Belgrad pe jos ca să-i vizitez mormântul.
Mai zi odată.
Dle, să înțeleg că refuzați
un soldat al Armatei Populare să meargă
să-și arate respectul președintelui Tito
și să-și exprime recunoștința pentru tot ce-a făcut,
pentru frăția și unitatea comunității noastre socialiste,
ca pe un întreg?
- Despre ce vorbești, idiotule?, - Dle, în onoarea
ultimului nostru președinte aș vrea să merg
la mormântul sau din Belgrad pe jos și să-mi exprim recunoștința
pentru tot ce-a făcut pentru comunitatea socialistă.
În ansamblu?
În ansamblu.
Îți bați joc de mine?
Spune-mi că îți bați joc de mine.
Nu glumi cu asta, Paunovic.
Tovarășe locotenent...
Cer permisiunea să plec.
Știe cât de delicată e treaba asta.
Cine ar putea interzice unui soldat să viziteze mormântul lui Tito?!
- Permiteți să raportez, d-le. - Ce e, boule?
- Dle, vroiam doar să... - Întoarce-te mâine.
- Ai înțeles? - Da, dle.
-De ce dracu râzi? - La nimic, dle.
Unde e hașișul?
L-ai fumat pe tot? Chiar nu-ți pasă.
Chestia aia chiar a avut efect.
Era mortală, prietene.
Băieți, eu am ieșit.
Ciao!
Atenție!
Onor la steag!
- Poftim. - Mersi.
Tovarășă, ai nevoie de ajutor?
Pentru mine? Ce băiat drăguț ești.
Dalmațianului, ne-au atacat albanezii?
- Nu, nu încă. - M-am liniștit...
Ești iar în misiune secretă?
N-ar trebui să vorbesc despre asta.
Înțeleg. Dacă întreabă cineva, spun că nu te-am văzut.
Da, cred că așa e cel mai bine.
- Toți din Dalmația sînteți așa? - Cum așa?
- Așa, oportuniști. - Asta e o oportunitate?
Tu ce crezi?
- Știi ceva... - Ce?
- Dacă asta e oprtunitate... - Ce-ai face dacă ar fi?
N-aș rata-o.
- Serios? - Da.
Atunci, nu va fi nici o oportunitate.
- Nici măcar nu-ți știu numele. - Sunt Sinisa!
Sinisa, mă bucur să te cunosc. Eu sînt Mirjana.
Dacă nu te sărut, mor.
Nu te juca cu mine.
Băieți, ce se întâmplă dacă venim la putere în Iugoslavia?
- Care noi? - Noi, Armata.
Care armată?
Totul se duce de râpă, crisa și toate care ne lovesc,
inflația, demonstrațiile din Kosovo.
Slovenii. Ne rup țara.
N-ar fi rău dacă noi, Armata, am face puțină ordine.
Doctore, te cheamă locotenentul.
- Vino aici. - De ce?
Hai să-ți arăt ceva.
Uită-te la asta!
Vrei ca toată țara să arate așa?
De ce te-ai spălat pe mâini?
Pasic l-a chemat și el s-a spălat pe mâini.
Vladika, se numește igienă.
Unii oameni se spală pe mâini mai mult decât odată pe an.
Hei, dalmatianule,
știi dacă albanezii o să ne-o tragă mult?
De ce mă întrebi pe mine?
Tu ești cu Pasic mereu.
Dacă nu vorbiți despre albanezi, despre ce vorbiți?
Ce-ți pasă?
Chiar nu-mi pasă.
Vreau doar să știu când o să plec acasă.
Ce treabă am eu cu asta?
Nu mă prosti. Tu i-o sugi mereu.
Tu ești singurul care are permisiunea să plece.
- Ușurel. - Ce dracu vrei?
Dobitocule.
Prietenul ăla al tău tâmpit chiar a scris o scrisoare.
Ca s-o facă oficial.
Crezi că a inventat asta ca să plece acasă?
Cine? Ljuba? Nu cred.
Dacă era așa disperat, ar fi venit
cu ceva mai bun decât asta.
- Așa e. Ai dreptate. - Totuși, cât de departe este?
De aici până la Belgrad? Cam 5-600 de kilometri.
Nu e așa de rău. Am calculat.
Dacă merge 30 de Km pe zi până pe 25 mai,
va ajunge la timp, chiar mai devreme.
- Dar mă tot gândesc că el...
- O să te păcălească? - Da.
L-am anunțat pe Comandant.
Acum totul e pe hârtie,
nu mai e de joacă.
Aici au zis că o să-l întrebe pe colonel.
Fir-ar al dracu, ce se întâmplă?
Au zis că au venit salariile.
Du-te la cazarmă și adu-mi-l pe al meu.
Nu te opri la nici un bar în drum, du-i nevesti-mii direct.
Nu vă faceți griji, dle.
Încă ceva.. De când l-ați luat...
Ați mai avut relații cu soția dvs.?
- Nu! - Știți că e...
serios dacă ați fost cu ea după...
Am zis că nu! Ce e cu tine?
Ce e între mine și nevastă-mea,
întreabă-mă acum și nu mai aduce vorba niciodată!
Odată ajuns acolo, amintește-ți să aduci o sticlă...
- De coniac? - Da...
- Fir-ar al dracu! - Doare?
Sigur că doare!
N-ai mai făcut niciodată injecții, idiotule?
- Păi, nu prea. - Se vede.
Al dracu noroc am avut să dau de un doctor începător,
ca să facă practică pe mine. A dracu de viață!
Siriscevic, știi ce e aia o oaie? Sigur că știi.
Să-ți spun adevărul, am intrat la Academia Militară
din Belgrade ca să scap de dl. Vlasic și de oii.
Îmi amintesc visul ăsta din primul meu an.
E amuzant. Adormisem în camera mea
și ofițerul de serviciu mi-a strigat:
"Pasic, ai vizitatori" M-am îmbrăcat...
am fugit la poartă și acolo- era toată turma mea.
Acolo la poartă, veniseră să mă vadă 300 de oi.
E idiot, pe bune. Fugi de munte,
și armata te trimite la unul și mai rău.
Și care e primul lucru pe care îl auzi când mergi la muncă?
Beeee-beeee!
Dă-mi și mie!
- Trebuie să mănânci ceva. - Mai toarnă-mi unul!
Dacă aș obține un transfer.
Soția mea suferă aici. Ai cunoscut-o.
Deja e greu pentru ea.
Bătrânul ei a murit și a lăsat 4 dintre ei fără bani.
Ea era cea mai mare.
Ce dracu mai e și asta acum?
Ia asta.
- Alo? - Pasic, ai trimis scrisoarea?
- Da, tov. colonel. - Ai trimis-o?
- Da dle, am trimis-o! - Unde l-ai găsit pe Paunovic ăsta?
Păi, e voluntar. El a vrut să meargă.
E un soldat model?
-Nu prea, dar... - E muncitor?
Nu, nu e chiar muncitor...
- Student? - Nu, nu e nici student.
Trimite-l la mine miercuri!
- Domnule? - E clar?
- E clar, tov. colonel. - Am să-l dau la TV.
Nici o problemă. O să-l eliberez de sarcini și vi-l trimit miercuri dimineața.
Foarte bine.
- Se rezolvă, tov. colonel! - Să-l cureți puțin.
- Da, dle. - Ți-am zis că o să fie o mizerie.
- Ce s-a întâmplat? - Știi cine a fost? Râde Orhideea.
Adică colonelul, comandantul garnizoanei.
A chemat televiziunea pentru Paunovic.
Moare să se vadă la TV.
Mi se rupe.
N-am nici o legătură cu asta. Tu mi-ești martor.
Belgradul ăsta al tău
devine o datorie grea.
Eram în biroul lui când a sunat Rade Orhideea.
O să te dea la televizor.
- Te-ai împrietenit cu maniacul ăsta? - Cam așa.
Atenție!
Ascultați muzică acum? Dă-mi radioul ăla!
- Dle, vă rog, nu! - Dă-mi radioul!
Nu!
Caporale, vreau toate radiourile aici! Acum!
Da, dle!
N-o să mă prostiți voi.
O să întorc camera asta cu susul în jos,
și la cine găsesc vreun radio, va spăla rahatul
din latrine, o lună!
De câte ori să vă mai spun
că vom avea un război aici? De câte ori?
Radarele lor aud tot ce vorbim și semnalul
și rahaturile lor le spun tot ce facem.
Și din cauza acestor rahaturi,
cineva își poate pierde capul.
Radioul ăsta, fir-ar mă-ta a dracu!
- Fir-ar mă-ta a dracu! - Liniște! Liniște!
21 de zile și numărătoarea continuă.
...ca expresie a dragostei pentru tov. Tito, Ștafeta...
va înnopta la Centrul de Tineret Boro...
- Transferul a trecut? - La Postojna.
Felicitări!
I-am adus salariul locotenentului.
Te-am auzit de prima dată.
Încetișor..., fii atent cum îl duci pe scări.
Cred că ești foarte apropiat de locotenent,
dacă te trimite să-i faci comisioanele.
Trebuie că ești un soldat model.
Ei, nu prea.
- Nu ești soldat model? - Nu.
Atunci însemna că ești golan.
Ești băiat rău, dalmațiene?
Scuze.
Ce copil ești.
...în Berlin, Președintele SUA, Ronald Reagan, s-a întâlnit cu
conducătorul Rusiei Michail Gorbaciov și l-a invitat
să dărâme Zidul Berlinului...
Ascultă asta. Doi albanezi aleargă spre tine cu baionetele.
Ce faci? Pușca e descărcată...
n-ai timp să încarci,
trebuie să gândești rapid. Ce faci?
- O să le-o trag mamelor lor! - Nu, nu! Mai încearcă!
- Vladika, lovește-i cu asta. - Du-te dracu
de idiot, mă auzi? Poponarule!
Gvozdenovic, dacă apar albanezii,
vei fi primul care se cacă pe el.
Vom vedea. Adică,
exersăm lupta corp la corp aici,
și dacă ai altceva de făcut,
fă-o în altă parte.
Grozav, ai îmbunătățit carburatorul! Felicitări!
M-am gândit mult la tine.
Și eu m-am gândit la tine.
La ce? La cum o să mă ai?
- Recunoaște, că nu mă supăr.
- Haide... - Haide ce?
Nu știu cine atacă pe cine.
Dacă vorbești despre atacat...
nici măcar n-am început.
- Mă avertizezi când începi? - Nu.
- Haide, haide acum. - Nu, nu vreau.
Te rog, te implor. Haide, te rog.
Nu, nu vreau.
E o prostie să fii femeie.
Toate te conduc la căsătorie.
Înainte să înveți să mergi, părinții încep să adune
așternuturi și prosoape pentru dotă.
Când am fost la Belgrad să studiez,
mama abia m-a întrebat despre școală și examene,
tot ce m-a întrebat a fost:
"Cum e Safet?" "Cum vă înțelegeți?"
Și: "Plănuiți să vă căsătoriți?"
Și m-am măritat. Mama plângea...
De ce plângea, mă întreb și acum.
Dacă aș fi știut că o să trăiesc în haznaua asta,
la granița albaneză 5 ani,
aș fi plâns și eu.
Totul va fi bine.
Nu, nu va fi. Nimic nu va fi bine.
Dalmațiene, știi că n-am văzut marea niciodată?
- O să-mi arăți marea? - Da.
- Pe bune? - Sigur că da...
Nu înțeleg slovenă ta.
Ce nu înțelegi?
Șoimul 1 către Vulturul 3, Șoimul 1 către Vulturul 3, recepție.
Șoimul 1 către Vulturul 3, mă auzi?
Nu te aud. Nu te...
Nu te aud deloc. Vorbește mai clar!
Răspunde, Siriscevic...
Locotenente, știu un tip care i-a tras-o
unei faimoase cântărețe de folk.
- Ce-a zis, cum a fost?! - Nu știe.
Era așa de beat că nu-și mai amintește nimic.
Ești chiar nebun!
Ieri, la a 7-a comemorare a morții lui Tito,
Iugoslavia s-a oprit iar. În toate orașele și satele...
din Nord la Sud, sirenele au sunat la 15:04,
în onoarea celui mai grozav fiu al poporului...
Termină cu frecatul!
- Budiscak, oprește-te! - Lasă-ți măciucă și încearcă să citești.
- Tovarăși, vă rog! - Deci, fătălăule?
I-ai făcut o favoare șefului, nu?
M-am gândit și în sfârșit am priceput}
că nu mai am probleme cu Armata.
Superiorul meu e că tatăl meu.
- Ca un tată? - Da.
- Ca un tată. - Sever și drept?
Sever și drept. Ca un tată.
Ascultă, doctore...
sînt eu beat sau tu ai "pârlit" pe cineva?
Un domn niciodată nu spune.
Ridicați-vă! Mișcați... Mișcați!
Tovarăși, la ora 23:30, acum două ore,
trupele albaneze au început să se maseze la granița noastră.
16.000 de albanezi abia așteaptă
să ne prindă descoperiți.
Dar ce vor prinde ei va fi măciuca mea.
Armata a 3-a e în alertă maximă,
dar postul nostru de frontieră va trebui să respingă primul atac.
În acest atac, și nu vreau să vă mint,
mulți dintre noi vor muri, dar sîntem pregătiți pentru asta,
și mereu am fost pregătiți.
Dacă cineva e gata să-și dea viața pentru Iugoslavia,
un pas înainte și-am să-l omor chiar eu.
Dacă vor raboi, le dăm noi război!
Acest lucru nu se va termina, tovarăși soldați,
până nu vom trage toate mamele
albanezilor de rahat...
Recunoaște, doctore. Tu nu vei merge în iad.
Îi vom duce spre Adriatica
și îi vom îneca în mare.
Ca pe pisici, îi vom îneca unul câte unul,
doar șepcile o să le mai plutească.
- Ridicați-vă! Caporale! - Da, dle.
I-ai de aici.
Atențiune! La stânga! Înainte marș!
- Hei, doctore. Doctore! - Ce e?
- Nu țipa! Haide, ridică-te! - Ce e asta?
Patria ta are nevoie de tine. Mergem la cârciumă.
Ce cârciumă? Ai înnebunit, idiotule?
Pasic o să te omoare pentru asta. Cară-te de aici.
Am băut puțin.
Am băut tot ce-am avut
și ne trebuie cineva să conducă
ca să mergem să mai bem.
Tu ești singurul în care am încredere
să-și asume așa responsabilitate.
Când bei, nu contează cât bei,
ci să știi când să vomiți. Foarte bine.
Servesc Patria!
O să primești o învoire în plus pentru asta.
- Repetă asta mâine, când ești treaz. - Nu mâine.
Acum! Ia-o sau las-o!
- O las. - Foarte bine!
- Excelent! - Tov. lt., o să conduc eu.
N-am știut, scuze!
Siriscevic, ticălosule,
când o să-mi dai odată salariul?
Dle, i l-am dat soției, cum mi-ați ordonat.
Oh, bine. Așa ai făcut.
La dracu, ce ginecologie.
- Ce loc mizerabil. - Ce-ai spus?
Am zis: ce mizerie de loc!
O să mi-o tragă Paunovic dimineață?
- Când dimineață? - Când se va duce la colonel.
Și asta e deja dimineață?
Da, d-aia sîntem aici, ca să ne luăm la revedere.
Dacă se duce la Belgrad,
nu ne vom mai vedea vreodată.
- Mulțumesc lui D-zeu! - Da.
- Să i-o trag lu' mă-ta! - Da, dle!
- O să mi-o tragă? - De ce nu-l întrebați singur?
- Nu pot. Mi-e frică. - Nu-ți fie frică, te iubesc.
- Ăsta cine e? - Caporal Petrovic, se ocupă de transfer.
Se freacă bine?
- Du-te de aici! - De ce?
- Spune-mi dacă se freacă bine. - Cine?
Nu dle, o să le verificăm pe târfele de aici.
O vezi p-ăia de acolo?
- Pe care? - Pe tigresă.
Cu tipul ăla care o pupă pe gât?
Aia. Am luat-o de la ea...
- Zău? - Și tipul ăla e coleg de clasă cu mine,
am fost colegi de cameră la Academie.
O să-l avertizezi pe colegul tău?
Dă-l în mă-sa!
Haideți, tâmpiților! Trageți! Trageți!
Orice Hogea vă poate freca mamele.
De ce nu trageți acum? Lăsați-mă!
Siriscevic, am decis că tu să pleci cu Paunovic.
Unde, în Dedinje?!
Vreți să plec la Belgrad cu el?!
Nu, îl vei escorta la garnizoană,
- Vreau să fiu sigur că pleacă. - Ah, e în regulă.
Ce crezi, Paunovic o să mi-o tragă?
- O s-o facă. - Crezi?
Sunt 100% sigur.
- Ca o să mi-o tragă? - Consideră că s-a făcut.
Nu Paunovic, te rog. Îmi aștept transferul.
- Te rog, nu. - N-o voi face, dle, pe bune.
- Nu? - Serios, n-o voi face.
- Ce e cu tine? - De ce mi-ai spus că o va face?
- Glumeam. - Oh, să ți-o trag.
Ascultă, imediat ce pleci din Belgrad,
nu trebuie să mergi tot timpul.
Ia un tren sau un autobuz, din când în când.
Dar n-ai auzit asta de la mine.
Nu știu ce să zic...
decât "drum bun", asta e o mare onoare.
Mersi, tov. locotenent.
- Și nu fi supărat pe mine dacă... - La fel, dle.
Nu știu ce mi-a venit. Îmi pare rău.
- Și încotro te duci? - Ce vrei să spui?
La mormântul lui Tito.
- Ești total retardat. - Ce?
Adică, dacă vrei să fugi...
De ce ai nevoie de toată porcăria asta?
Și de ce un domn i-o trage soției locotenentului?
De ce asti așa de tăcut acum? Dacă i-ai tras-o cuiva...
De ce îți pasă cui i-o trag eu?
- Bine. Poți să mă duci puțin? - Ce vrei să spui?
Haide, cară-mă.
Ca partizanii, când salvau răniții.
Haide, te rog.
- Doctore, cum ai zis că sînt? - Retardat.
Trebuie să țin minte asta.
- Asta e, amice. - O să-mi lipsești, doctore.
Nu fi prost.
- Nu i-ai promis nimic? - Nu.
Asta e cel mai important lucru:
niciodată să nu faci promisiuni.
- I-am zis doar că o să-i arăt marea. - Că-i arăți marea?
Ți-ai ieșit din minți?
Să-i arăt marea nu e o promisiune.
Notu e o promisiune? Totul e o promisiune, omule.
Nu cunoști nevestele de ofițeri.
Nu e o nevastă de ofițer tipică.
Nu e o nevastă de ofițer tipică?
- Nu! - Nu?
-Paunovic, tu ești? - Da, tov. colonel.
Uite cum o să fie, Paunovic.
5 soldați și-o camera video
te vor urma mereu.
O să te însoțesc aproape de Pec și Kragujevac la final...
pentru intrarea în Belgrad. Ia loc.
Excelent, Paunovic. Excelent. Poftim, ia una.
Mersi dle, nu fumez.
Ziariștii sînt în camera alăturată.
I-am invitat să filmeze o poveste
despre tine, care va fi exemplul strălucit
al unui tânăr și al unei tinere, din minoritățile noastre.
Nu te speria de ei, nu te vor deranja mult.
Eu voi vorbi cu ei. Totul e aranjat.
Vreau să te pregătesc pentru câteva întrebări. Pricepi?
- Da, dle. - Mai întâi te vor întreba cum ți-a venit
ideea să mergi la Dedinje. Ce-o să le spui?
Lt .Pasic mi-a spus despre asta.
Stai așa! Nu poți spune asta.
Uite ce vei spune: "Președintele Josip Broz Tito
a făcut atâtea pentru noi încât m-am simțit obligat
să fac asta cel puțin, ca soldat ce sînt..."
- Permiteți să raportez, dle! - Raportează.
Nu vreau să merg la mormântul lui Tito.
Ce vrei să spui?
Nu vreau să merg la mormântul lui Tito.
Tov. colonel, permiteți să vă explic.
- Ce vrei să spui? - N-am vrut să...
Dle... Lt. Pasic
m-a amenințat și a zis că dacă mă duc...
Cred că...
...mă urăște, dle.
Mi-a zis că... îmi va suge sângele,
așa a zis.
Așa a zis: "O să-ți sug sângele!"
- Oprește-te! - A înjurat-o pe mama!
Ești sau nu voluntar să mergi la Belgrad?
Privește-mă în ochi!
Ți-a zis el asta?
- 'Ti-ai dracu de tâmpiți! - Și eu... ce să fac?
Fir-ați ai dracu de tâmpiți! Ascultă tinere, pleci acum!
'Nțeles? Fără vrăjeală. Pleci.
Am început să-i scriu o scrisoare lui Safet.
I-am spus totul.
Despre noi. Patru pagini. L-am făcut praf!
Nu te juca cu asta.
Știi că asta îmi poate face viața aici un infern.
Te poate chiar ucide.
Nu te juca cu asta.
De cine te temi mai mult, de el sau de mine?
E marea chiar așa de sărată?
- Lasă-mă să ți-o trag. - O să te las să faci orice.
Orice vrei, doar să fii bun cu mine.
- O să fii bun cu mine? - O să fiu bun cu tine.
- Spune că vei fi bun cu mine. - Voi fi bun cu tine.
Tovarăși, regret să vă informez că soldatul Paunovic,
care ar fi trebuit să-și înceapă călătoria în dimineața asta,
spre Dedinje, a căzut și și-a rupt piciorul stâng.
Tocmai azi?
Ofițerul care trebuia să-l elibereze de sarcini,
nu mi-a respectat oridinele. Vă garantez că...
asta se va rezolva corespunzător.
Vă rog să-mi acceptați scuzele.
Soldatul Paunovic se simte cel mai rău dintre toți.
A plâns ca un copil că n-a mai putut.
Dă-le niște gladiole tovarășilor ziariști.
Haideți, serviți-vă.
De ce te scărpinai la ouă când vorbeam? Noroc.
Spală-te pe mâini și hai la masă.
Aș vrea să pot sta pe vecie.
Voi sta cu mama până îți termini armata.
O să te aștept aici.
- Mănânci rahat! Mănânci rahat! - Nu, tov. colonel.
- Vă rog, nu! - Băi mizerabilule!
Ce fel de soldat ești?
Cheamă Poliția Militară imediat!
- Pasic. - Pasic!
Da, tov. colonel!
- S-o f... pe mă-ta! - Am înțeles, dle.
- Ce-ai înțeles? - Nimic, dle!
N-ai înțeles nimic? 'Tu-ți pe mă-ta!
- Tovarășe... - Gura! Cine ți-a dat voie să vorbești?
Și cine e fătălăul pe care mi l-ai trimis?
L-am trimis de dimineață, dle.
Te întreb, bosniac de rahat ce ești:
cine e incapabilul
care m-a făcut de râs în fața ziariștilor?
S-a jelit că nu vrea să meargă în Belgrad,
cum i-ai spus tu să facă.
La dracu Pasic, mă faci de rahat?
Nu, dle! E voluntar, dle!
M-a rugat să-l las să meargă.
Nu e voluntar! Nu mă minți!
- Permiteți-mi să... - Nu minți!
Pasic, spune-mi că un bărbat:
vreau să-l fac pe colonel.
Nu, dle, n-am avut un martor.
Ba da, Pasic. Ai vrut să mă faci și ai reușit.
Foarte bine! O să ți-o trag și eu în schimb!
Am să te zdrobesc ca pe un vierme, țărane!
Dle, dați-mi voie... Vă rog...
Gura, boule, și ascultă-mă cu atenție.
Nu mai trimite cererea de transfer. N-are rost.
Orice cerere venită de la tine,
o s-o rup personal.
N-ai să te mai miști de pe muntele ăla!
Ai priceput, Pasic? Ești un om mort!
Lupii o să te mănânce acolo!
Fofează! Ești acolo?
- Du-te dracu de maimuță! - Ce-ai spus?
Exact ce-ai auzit! Să ți-o trag, maimuța,
asta am zis. Să mă pupi în fund!
Am făcut pe toate plantele pe care le-ai plantat.
Odihnește-te în pace, Pasic.
- Ilievski! - Da, tov. colonel!
Ia o patrulă și adu-l pe idiotul ăla circumcis aici...
- Da, dle. - Stai așa.
- În lesă. Ca pe câine. - Am înțeles, dle.
Mai mult de 70 de persoane au luat parte la discuții.
Nimeni nu poate să vă bată. N-a stat niciodată
în caracterul sârbilor și al muntenegrenilor
să se retragă din fața obstacolelor,
să se demobilizeze când a venit vremea bătăliei...
- Ce faci acolo? - Nimic.
- Ar trebui să plec. - Plouă. Mai stai puțin.
- Fugi? - Nu fug.
Trebuie să plec. Știi asta.
Ți-am zis, nu te juca cu mine.
Așteaptă până se termină totul. Tâmpenia asta cu Armata.
Dă-mi chiloții.
Până viața se întoarce la normal.
Nu există așa ceva, viața normală, dalmatianule.
- Ba da. Există. - Nu, nu există...
Toți promit o viață normală
și mereu apare ceva mai important.
- Te iubesc. - Nu spune asta.
- Cine o să-i spună, tu sau eu? - Eu o să-i spun.
Chiar ne poate face necazuri.
Mai stai puțin, te rog.
Sinisa... Te rog. Nu pot sta singură!
O să fie în regulă.
O să fie în regulă, mă auzi?
O să-i spun la noapte.
O să te omoare!
- E aprins... e stins... - Ce dracu faci?
E contactul, dle. Nu pot...
Dă-l dracu. Adu altă mașină.
Nu există altă mașină, dle.
Maiorul Djokovic a plecat la vânătoare.
La dracu! Ce e asta?
- S-a stins. - Mișcă-te mai încolo.
S-a aprins!
- Ce mi-ai făcut, Paunovic? - Nimic.
Am glumit, doar.
- Nu ești supaart pe mine, nu? - Nu, nu sînt.
Haide! Haide!
Ești un idiot, Safet. Tu mi-o tragi mie
și altcineva i-o trage nevesti-tii.
Haide!
Oprește! Am să-l omor!
Cine ți-a permis să vorbești de soția mea
poponar Belgrădean? Poponarule!
Unde ești, găozarule?
Ieși afară dacă ai tupeu! Fir-ar mă-ta a dracu!
- Găozarule, unde ești? - Aici sînt.
- Mă poți lua cu tine? - Suntem în misiune, tovarășă.
- Trebuie să vin cu tine. Te implor! - Treci în spate.
A fost o bătaie pe cinste. Adică, sînt pacifist,
dar până și un pacifist vrea să vadă o bătaie bună.
- Ce faci? - Pasic și Ljuba s-au bătut!
- Pe bune? - Pe bune, o bătaie adevărată!
- Aici e. L-am găsit pe locotenent. - Lasă-mă să trec!
A făcut o treabă bună, nu?
Cel mai bine e să nu atingi nimic.
Dacă și-a rupt spinarea, o să-i facem și mai rău.
Du-te și adu ceva tare, o ușă sau ceva.
- ...să-l punem pe ea. Du-te! - Imediat.
- Și mai adu oameni! - Bine.
Și adu o pătură să-i imobilizăm gâtul.
Haide, urmați-mă!
Sună la garnizoană să trimită o ambulanță.
Albanezii!
- Albanezii! - Despre ce dracu vorbește?
Ei sînt! Ne atacă albanezii! Grăbiți-vă!
- Albanezii! - Ce albanezi?
Ne atacă albanezii!
Ce albanezi, idiotule?
Cum ar putea să vină din partea asta?
Stinge-o! Avansează din spate!
Uite, un semnal!
Aprind și sting lumina.
Ne pândesc...
Au văzut mizeria de la postul de frontieră.
Nu sta acolo! Moare un om aici!
Curvelor! Curve de albanezi!
- De la Nord la Sud, de la Est la Vest... - Ce dracu?
Fugiți! Vă acopăr!
Oprește-te, idiotule!
- Ce e, fătălăule? Vrei bătaie? - Ne predăm!
- Ce-ai zis? - Ne predăm!
Mâinile sus, toată lumea!
Cine a tras?
- El! - El?
Unde e ofițerul?
- Nu e aici. - Unde este?
La pământ, aici jos.
- La pământ? - La pământ.
- Arată-mi! - Nu-l mișca.
Stai acolo unde ești! Mișcă-te, mai repede!
Doctore!
Albania n-a atacat niciodată Iugoslavia.
4 ani mai târziu,
Iugoslavia s-a fărâmițat într-o serie de războaie sângeroase
între națiuni.
made by sabian